Han var middelaldrende og bodde i en bungalow på Woodland Avenue.
Han pleide sitte i en gyngestol-
- og røkte en sigar om kvelden, mens hans kone-
- tørket sine lyserøde hender på et forkle-
- og snakket lykkelig om deres to barn.
Barna kjente beina hans-
- og barten hans som stakk mot kinnene.
De visste ikke hva faren deres levde av-
- eller hvorfor de flyttet så ofte.
De kjente ikke engang sin fars navn.
Han var oppført i manntallet som Thomas Howard.
Og han gikk overalt uten å bli gjenkjent-
- og spiste lunsj med forretningsmenn i Kansas City-
- og kalte seg selv kvegeier eller investor-
- en vanlig rik mann med god tid.
Han hadde to ikke helt grodde kulehull i brystet og ett i låret.
Han manglet tuppen på venstre langfinger-
- og han passet på at den ikke ble sett.
Han hadde også betente øyelokk-
- og det gjorde at han blunket mer enn vanlig-
- som om han syntes verden var litt verre enn han kunne tåle.
Rom virket varmere når han var i dem.
Regnet falt rettere ned.
Klokker gikk saktere.
Lyder ble forsterket.
Han anså seg som en lojal sydstatsmann og geriljakriger-
- i en borgerkrig som aldri sluttet.
Han angret hverken sine ran eller de 17 mordene han hadde tilstått.
Han hadde tilbrakt sommeren i Kansas City, Missouri-
- og den 5. september året 1881 -
- var han 34 år gammel.
7. SEPTEMBER, 1881.
...presidentens menn bandt henne med ståltråd-
- for at hun ikke skulle rive ørene av sin mann.
Dere har aldri hørt noe om kona til konføderasjonens Jefferson Davis?
- Nei. - Nei, det har du ikke.
Han gjorde sin plikt mot henne.
- Herregud, jeg snakker til unger. - Nei, jeg skjønner det.
Konføderasjonens president forsto sin kones behov og tilfredsstilte dem-
- med ekstrem dyktighet og høflighet.
- Charley, du spytter på støvelen min. - Unnskyld, Jesse.
- Få det bort. - Her, jeg skal tørke det av.
Men Abraham Lincoln sendte antagelig sin kone på handletur.
Skuespill i tre akter. Med penger stjålet fra oss.
Mat!
Jeg tror det var galskap på begge sider av Lincolns familie.
- Mat! - Vær ikke beskjeden, Dick.
- Ett kjøttstykke til. - Når du har deg mye...
Unnskyld meg.
Jeg ser at jeg forstyrrer deg.
Hvem er du da?
Bob Ford.
Charleys bror?
Ja.
Jeg løy da jeg sa at jeg tilfeldigvis kom hit.
Jeg har sett etter deg. Jeg er lei for at jeg ikke sa det med en gang.
Folk tar meg ofte for en idiot på grunn av førsteinntrykket jeg gir-
- mens jeg har alltid ansett meg selv som bare litt under brødrene James.
Og jeg håpet at hvis jeg traff deg borte fra de andre-
- så kunne jeg vise deg hvor spesiell jeg er.
Jeg tror at jeg kan gjøre store ting, Mr. James.
Jeg har evner som man ikke ser helt i begynnelsen.
Men gi meg en sjanse, så skal jeg få jobben gjort. Det garanterer jeg.
Hei, Dick, er det sant at du har pult en squaw?
Du kan si det til meg. Jeg har alltid ønsket å ligge med en rødhud.
Vel, Charley-
- du får en spesiell følelse-
- når du kommer inni en kvinne som har skalpert en menighet.
Og det kommer en rar lyd fra musa deres-
- fordi de føder unger stående-
- som ville dyr. - Hvordan høres den ut?
Hvordan en tordenmus høres ut, det vet jeg ikke, Charlie.
Nei.
De har en mus som bråker fordi-
- de bruker den som saltaske for å bære forskjellige ting over slettene.
Kom igjen, hvordan føltes det? Var det godt?
Kom igjen, tilstå nå.
Jeg liker deg, Charley.
- Jeg liker deg også, Charley. - Vel...
Du er ikke så spesiell, Mr. Ford.
Du er nøyaktig som enhver annen grønnskolling som vil ut på eventyr.
Som håper å bli en sånn revolver- mann som billigheftene handler om.
Du kan like godt glemme det.
For du har ikke det som skal til, gutt.
Vel, jeg er lei for at du mener det-
- for jeg har respekt for dine meninger.
Og om meg som revolvermann, har jeg bare en gammel Patterson Colt-
- og et lånt belte å stikke den ned i.
Men jeg har også appetitt for større ting.
Jeg håpet at jeg ved å bli med dere kunne ha større sjanse til å få dem.
Hva skal jeg si til det?
- Få være kompanjongen din i kveld. - Kompanjong?!
Så du kan se mitt mot og min intelligens.
Jeg vet ikke hvorfor, men jo mer du snakker, jo mer fnatt gir du meg.
Nei, jeg tror ikke jeg vil ha deg i nærheten i kveld, OK?
Forstår du?
- Vel, jeg beklager... - Kan du ikke stikke? Kom deg vekk!
Greit.
Jeg var sammen med en jente en gang, hun var ikke squaw.
Men hun var pen.
Hun hadde gult hår som en...
Vel, som en...
Som hår klippet av en solstråle?
Ja, som det.
Jeg skal si du uttrykker deg godt.
Du kan gjemme ting i et vokabular.
Kanskje du og jeg kan skrive et brev til henne, sende det i posten?
Ed, du trenger bare å forutse hennes behov og komme henne i forkjøpet.
Vel, denne jenta gjør det spesielt.
- Spesielt? - Vi var bare sammen en gang.
Hun var redd for lynet og hun krøp inn under vogna-
- og satte i gang med meg.
Hun ga meg en god pris også.
Vel, det vil jeg si er spesielt.
Ja, hun hadde vært sammen med andre.
Men det hun sa til meg... Folk sier ikke sånt hvis de ikke mener det.
"Min elskede sa at hun bare ville gifte seg med meg.
Og at Jupiter selv fikk henne ei.
For det kvinner sier til elskere, vær enig i det.
Blir skrevet på vann, så luftig er det."
Herregud, det er bra. La oss skrive det til henne.
Nei.
Poesi funker ikke på horer.
Hvordan går det?
Er det for sent å gratulere deg med dagen?
Hvordan visste du det?
Du ville bli forbauset over alt jeg vet. Jeg er ekspert på James-guttene.
Er du det?
Vel, din bror Frank og jeg hadde nettopp en hyggelig prat.
Vi pratet om litt av hvert, rett der borte.
- Vi må ha snakket om hundre ting. - Vet du hva denne stuingen mangler?
- Boller? - Nudler.
Spiser du litt nudelstuing, kan du holde på hele natta.
Har du sett den dama oppe i Fayette? Snuste i seg nudler gjennom nesen.
- Nei, jeg tror ikke det. - Har du aldri hørt om henne?
Du har kanaler der oppe som du aldri har drømt om.
Jeg liker ikke å mase, men...
Jeg bryr meg aldri om hvem som blir med meg.
Det er derfor de kaller meg "grepa".
Jeg hører du og unge Ovnsrøret hadde en hyggelig prat.
Gutta dine har en masse tømmer å flytte på, Dingus.
Best at du får satt dem i gang.
James-gjengen begikk over 25 bank, tog og postvognran-
- fra 1867 til 1881.
Men bortsett fra Frank og Jesse James-
- var alle de opprinnelige medlemmene nå døde eller i fengsel.
"...mitt øye, mitt hjerte og hver en del av meg...
Og for denne synd finnes ingen trøst.
Den sitter så dypt inni meg."
Så til sitt siste ran ved Blue Cut vervet brødrene en gjeng-
- med småtyver og landsens ramp fra de omliggende åsene.
Jeg er en god, gammel rebell Det er det jeg kan
I yankeenes land, gir jeg blanke faen
Jeg er glad jeg kjempet mot dem Jeg ønsker at vi vant
Jeg har'ke bedt om unnskyldning For noe jeg har gjort
Jeg hater yankeelandet Og alt de driver med
Jeg hater Uavhengighetserklæringen og
Jeg hater unionen Som drypper av vårt blod
Jeg hater det stripete banner Jeg sloss mot det som gal...
Vi er på slaget, Buck!
Slukk de lyktene!
De idiotene kommer til å snuble og skyte seg til kvinnfolk.
Du kunne vel finne ektemenn til dem hvis de gjør det.
Spre dere!
- Se på ham! - Jeg går ned.
Ikke skyt, idioter!
Ikke skyt!
Slipp meg inn!
Buck! Gutter!
Buck! Denne veien!
Tror du låsen vil holde?
Nei, jeg tror ikke det.
Kom igjen.
Bli ikke dristige eller modige, noen av dere.
Hei, gutter! Er alle disse til meg?
Ser ut som julaften her.
Hei, min venn.
Kan jeg få se meg rundt?
Dette. Nei.
Nei.
- Har dere noe bra her? - Kanskje.
Åpne den safen.
Gjør det!
- Du behøvde ikke slå ham ned. - Jo. De må overtales.
De har regler. Jeg ble sinna og sånn får vi gjort ting her.
Kom deg dit og åpne den greia.
Grav dypere.
- Kom igjen. - Gi meg pengene dine.
Og du, reis deg!
Hva har du?
Snakk engelsk.
Penger. Penger. Forstår du det?
Gi meg pengene dine!
Det er noen kvitteringer der.
Jeg har femmere.
Jesse. Jesse.
Ser ikke bra ut.
Det er ikke noen hundre tusen dollar her inne, Dick.
- Ned på knærne. - Hvorfor det?
Vel, du bør be.
Jeg skal drepe deg.
Ned!
Du må tvinge meg.
Greit.
Ikke skyt ham!
Nei, ikke skyt ham.
Ikke fortell meg hva jeg kan og ikke kan gjøre, Ed.
Kom igjen!
Chicagos avisutgivere gjorde mye ut av togranet ved Blue Cut-
- og hevdet at kun i Missouri ville brødrene James bli tolerert i 12 år.
Kan du holde på en hemmelighet?
Det kommer an på hva du skjuler.
Er du mørkeredd?
Nei.
Er du overtroisk?
Nei.
Jeg la en eikenøtt i vinduet. Jeg holder lynet ute.
Du må ha sneket deg opp på kattepoter, gutt.
Jeg vedder på at det er første og siste gang du ikke er på vakt.
Hvor gammel er du?
20.
Bare at, vel, jeg blir ikke 20-
- før i januar, så...
Jeg er 19.
Ja, men du føler deg eldre enn det, ikke sant?
Ja.
Hei, Frank, tror du sheriffen er ute allerede?
Sannsynligvis.
Jeg hadde det fint i kveld.
- Synes du det? - Ja.
Jeg skrøt ikke bare om min bror og meg.
Det jeg tenkte var at hvis Jesse og du kunne se vårt mot og dristighet-
- så kunne dere gjøre oss til kompanjonger.
Deres mot og dristighet? Jeg har hørt alt jeg vil høre om kompanjonger.
Du låter som den jævla broren din.
Vel, jeg skal være ærlig, det var Bob som fikk meg til det.
Han har planer for James- gutta som jeg ikke begriper.
- De er så kompliserte. - Jaså?
Vel, du kan bare glemme det. For etter i kveld er det slutt.
Du kan skrive det ned i den lille dagboka di.
7. september 1881 ranet James- gjengen sitt siste tog ved Blue Cut-
- og sluttet med ran for godt.
Vent.
Vel, hva skal dere leve av?
Kanskje jeg skal selge sko.
Jeg kan ikke tro at jeg våknet i morges-
- og lurte på om far ville låne meg frakken sin.
Nå er det like etter midnatt-
- og jeg har allerede ranet et tog og sitter i en gyngestol-
- og prater med ingen ringere enn Jesse James.
Ja, det er en fantastisk verden.
Hva er dette?
Å, ja.
Jeg var spent i morges. Lurte på om jeg ville gjenkjenne deg eller Frank-
- skjelne dere fra hverandre, så jeg har et utklipp som beskriver begge.
Skal jeg lese det?
Sett i gang.
Vel... Jeg må finne det. Vent litt...
"Jesse James har et ansikt så glatt og uskyldig som en skolejente.
De blå øynene, meget klare og gjennomtrengende, hviler aldri.
Kroppen er høy, smidig, utholdende og tåler store anstrengelser.
Jesse er livlig, dristig og fandenivoldsk.
Det er alltid et smil på leppene hans...
Greit, greit...
Vel, ja, så er det bare Frank, Frank, Frank. Det er ingenting. Og så...
Vet du hva jeg har ved siden av senga mi?
"Togranerne, eller en historie om James-brødrene" av R.W. Stevens.
Mang en natt har jeg sittet oppe-
- med øynene og munnen åpne-
- og lest om eventyrene deres i"Nattbiblioteket".
Det er bare løgner, det vet du vel?
Ja, selvfølgelig.
Du trenger ikke røyke hvis du blir kvalm av det.
Alexander Franklin James bodde i Baltimore-
- da han fikk lese om drapet på Jesse James.
Han hadde forlatt sin yngre bror fordi han var rar og hissig.
Men da han skjønte at han aldri fikk se Jesse igjen-
- ble Frank oppskaket, perpleks og fortvilet.
Min bror og jeg er knapt på talefot for tiden.
Vel, jeg skulle ikke nevne det.
Er du redd?
Nei, jeg er bare litt overrasket.
De er ikke så møre som jeg liker og de er et helvete å rense-
- men flådd og stekt i hvitløk og olje er de virkelig god mat.
Vel, jeg har aldri vært så sulten.
Jeg gir dem navn.
Som?
Som på mine fiender.
Jeg gir dem navn på fiender.
Gå og si til Wood og Charley at de skal pakke sakene sine.
Greit.
Jeg også?
Nei, du kan bli her.
Greit.
- Hva vil du, din dust? - Ingenting.
Bare si at Jesse vil dere skal pakke sakene, ta hestene og forlate byen.
Og at jeg skal bli her.
Vel, vent, jeg er fetteren hans.
Så vidt du vet det. Min mor er hans fars søster.
Er det slik de beskrev det for deg, Wood?
Pass tunga, din jypling.
Hvorfor må jeg ut av byen og ikke du, småen?
Legg inn horna, Wood. Kjenner jeg Jess, -
- vil det skje noe ille her og Bob er tosken som må gjøre det.
Å, ja, sikkert, Charley.
Du traff ham for bare 12 timer siden. Han vet ikke engang hva du heter.
Wood! Si til din far at jeg kommer til Kentucky i oktober.
Vi kan dra på fuglejakt sammen.
Greit.
Så hvorfor får Bob bli?
Bob skal flytte sakene mine til et hus nede i gata.
Skjønner du?
Jeg har ikke noe imot det.
Låter som litt av en opplevelse.
De flyttet til Troost Avenue 1017 om natten-
- så naboene ikke fikk se skikkelig på dem eller eiendelene deres.
Og så trodde Bob at Jesse ville gi ham 8 timers søvn-
- og et dagdrømmende farvel.
Men på sin andre dag i Thomas Howards hus-
- trodde Bob at han aldri måtte dra-
- men kunne bli godtatt som en hyggelig fetter til gutten-
- og en galant hjelper for Zee.
Han ble med Jesse overalt. De gikk til Topeka Exchange Saloon-
- hvor Jesse brukte nesten en time på å drikke ett glass øl-
- og allikevel klage på at han følte seg pussa.
Bob sa sjelden det han mente når de snakket.
Hvis han ble snakket til vimset han bare og smilte.
Hvis Jesse snakket med en annen noterte han seg hva de snakket om-
- og fikk med seg alle detaljer og gester-
- som om han ville skrive en biografi om den lovløse-
- eller skulle forberede til å utgi seg for ham.
Gå din vei.
Før kunne ingen snike seg inn på Jesse James.
Og nå tror du det er annerledes?
Jeg har heller aldri sett deg uten pistolene dine.
Jeg skjønner det ikke.
Vil du være som meg-
- eller vil du være meg?
Jeg tøyser bare.
Bob ble sendt hyggelig av sted neste dag-
- med et farvel fra Jesse men ingenting fra Zee, -
- ut over det gode manérer krevde.
Det var 40 miles til hans søsters gård fra Kansas City.
Og det var sent på ettermiddagen da han kom dit.
Mrs. Martha Bolton leide Harbisons gård i 1879-
- like etter at hun ble enke-
- og hun tjente gode penger på å gi kost og losji-
- til sine brødre Charley, Wilbur og Bob-
- og til medlemmer av James- gjengen, når de trengte skjul.
Dick, du gjør henne kvalm! Hun kan spy om du ikke er forsiktig!
Wood Hite var avvist av Martha.
Forsøket på å prøve seg på datteren ble hindret av Dick Liddil.
Vent litt, du forsikret meg om at du ikke var kilen.
- Hva er det som skjer nå? - Hei!
Løy du om det?
- Nei. - Overhodet ikke.
- Du skal ikke kikke, Dick. - Du er så pen, jeg kan ikke for det.
- Du må advare ham om det. - Hei.
Vær bekymret for åkeren i stedet, tenk på arbeidet...
Hei!
- Endelig hjemme. - Jeg er så glad, Bob.
Jeg bor på det rommet også. Rot ikke med tingene mine.
Greit, bestefar.
FORTELLINGENE OM JESSE JAMES
Hvor lenge har du stått der?
Jeg kom nettopp. Har jeg gått glipp av mye?
Ikke hvis du har sett en mann vaske skrotten sin før.
Jøss, du har litt av en pikk for å være en så liten pingle.
Var det den du kom for å se?
Nei.
Din bror sa at Jesse beholdt deg i Kansas City i noen dager. Hvorfor?
Vel, det kan jeg ikke si.
La meg spørre deg om dette. Nevnte Jesse at jeg og Cummins var partnere?
- Er dere det? - Jøss. Nå har jeg vel sagt for mye.
Vel, hvem andre er partnere med dere?
Han skjærer over strupene våre om han får vite det. Du kjenner ham ikke.
Gjør du noe mot Jesse, gjør du noe bak hans rygg-
- så kommer han etter deg med øks.
Så hva er det dere pønsker på?
Jeg vet ikke hva jeg skal si.
- Jeg skal ikke presse det ut av deg. - Hva om vi lar det være et mysterium-
- så ingen av oss vil angre på den lille praten vår.
Kan du gi meg den seksløperen, Bob?
Hvis du så mye som nevner mitt navn for Jesse-
- så får jeg vite det.
Det er best at du tror det.
Og da skal jeg finne deg.
Jeg skal banke på døra di og jeg vil være sinna som en veps.
Og klar for deg.
Vær forsiktig med det jernet, Dick.
Du vet hva jeg mener om dette og det er det hele.
Du og jeg kan være perlevenner fra nå av.
Jeg er Bunny Ford, opp med hendene.
Mister.
Skal si dere er frekke.
Vi leste akkurat om James- brødrene nede blant meksikanerne.
Hva er dette? Dette er ikke Jesse.
- Det vet du ikke. - Han ville aldri ha bart.
Og han har ikke vært i nærheten av en kanon.
Ser du det bildet?
Jøss. Jeg har ingen anelse om hva jeg ser på.
Siden han var liten har Bob samlet på alt han fant om James-brødrene.
Han har et lite museum på rommet sitt.
Neste gang du snoker her inne, er det best at du bærer revolver.
Vel, du kan se hvor redd jeg er.
Du også, Wood Hite. Gjør du det igjen, så skyter jeg deg!
Det er best at du husker hvem min fetter er-
- for du har visst glemt at Jesse elsker meg som Bibelen.
Du kan late som om du er en farlig person i landhandelen-
- men glem ikke hvem du står til ansvar for hvis jeg føler meg såret.
- Jeg gir pokker! - Må jeg rope "kyra"?
Kan vi ikke bare tilbringe kvelden som hyggelige mennesker?
Jeg liker den nye dressen din, cowboy.
Ser du noe?
Bare en fugl.
Oktober måned kom-
- og Jesse begynte å se Pinkerton- agenter i alle butikkinspektører-
- gatefeiere og alle andre.
Om morgenen den 11. Vekket han sin kone med Skriften-
- om den Hellige Families flukt til Egypt.
I løpet av natten forsvant Thomas Howard-klanen fra Kansas City.
Like etter ble fire av togranerne fra Blue Cut arrestert nær Glendale.
Hvordan Jesse kan ha visst det er fortsatt et mysterium.
De hadde en omflakkende tilværelse.
Menn som velger å være lovløse, kan ikke bli på ett sted særlig lenge.
- Jøss. Kanskje jeg forandrer mening. - Kom igjen. La oss dra.
Wood og Dick kranglet seg gjennom hele staten Kentucky-
- inntil de kom til Russellville, hvor major George Hite, Woods far-
- og onkel til Frank og Jesse James bodde.
Hold deg unna henne.
Hun er min fars kone.
Forstått?
Har du laget dette, ma'am?
Jeg har en niggerkvinne.
Hva sa du?
Dick spurte om jeg hadde laget dette.
Har du det?
Nei.
Hun visste hvordan han var da hun giftet seg med ham.
Vi er visst nattugler, du og jeg.
Jeg er glad for det.
Hvorfor det?
Du er interessant å se på.
Og du har et behagelig vesen.
Og jeg vet ikke, du får meg til å føle meg varm i kroppen.
Vel, jeg er det de kaller en "inamorato".
Vel, jeg visste at det måtte ha et navn.
Du og familien Hite går ikke så godt sammen, hvis jeg skal tro Wood.
Hvis du vil vite sannheten, så hater vi hverandre.
De fleste i familien ville ikke spytte på meg om jeg sto i flammer.
De sier at når en kvinne står i brann-
- skal du rulle henne rundt og dekke henne med kroppen din.
Vel, du er drøy.
Er det ikke snart sengetid?
Vel, jeg skal bare kysse de nydelige fingerspissene.
God natt.
Kan du kutte ut?
Jeg tror jeg drakk for mye kaffe.
Jeg må noe fryktelig på do.
Dette er pinlig.
Bare gjør det du må. Det gjør ikke meg noe.
Jeg har litt sceneskrekk med en fremmed mann på doen med meg.
Jeg er ikke fremmed. Jeg er bygd som alle andre.
Du er veldig pen.
Er jeg det?
Jeg har aldri i mitt liv sett så pene lemmer.
Er Wood våken?
Nei, bare jeg.
Og du trodde vel at jeg var en dame.
Vel, du er ikke noe særlig til husholder.
Du kom ikke tilfeldigvis forbi.
Hvorfor ikke?
Kom igjen, sett deg ned.
Du burde få deg en kone.
Ja. Jeg burde vel det.
Jeg tenkte å spørre Martha. Charleys søster.
Jeg skulle spørre om hun kunne tenke seg det.
Men Wood har vel egne planer.
Og Dick Liddil er alltid i veien.
Men jeg har tenkt litt på det.
Har du fått inn avlingen?
Nei, jeg har ikke mye. Bare en bakhage og en åkerlapp.
Jeg var syk i såtiden.
Så...
Ed, hvordan har du det nå?
Hvordan det?
Du oppfører deg rart.
Vel, du og jeg har ikke vært så gode venner i det siste-
- og det er ikke din skyld, det forstår du.
Men du hører rykter.
Rykter?
Folk forteller deg ting.
Gi meg et eksempel.
Jim Cummins kom innom.
Jim Cummins.
Og Jim sa:
"Du vet de gutta som ble tatt etter Blue Cut?"
Vel, Jim sa at han hadde hørt-
- at du hadde planlagt å drepe dem.
Hvorfor skulle jeg gjøre det?
Det er vel bare rykter.
Jim Cummins. Sa han noe mer?
Nei. Det var det hele.
Men det forklarer ikke hvorfor du er redd.
Vel, jeg er jo i samme situasjon.
Jeg ble vettskremt da jeg så deg komme.
- Jeg kom bare tilfeldigvis forbi, Ed. - Du har vel også hørt rykter.
Kanskje du trodde -
- at vi planla å fange deg for å få belønningen og det er ikke sant.
Men du kunne ha mistenkt det.
Jeg har ikke hørt et rykte i det siste.
Jeg har 600 dollar stukket unna. Jeg trenger ingen belønning.
Vel, det er også prinsippet.
- Jeg er glad jeg stakk innom. - Jeg også.
Hva med en ridetur?
Vi kan dra inn til byen. Jeg spanderer middag på deg.
Så drar jeg min vei.
OK.
Er du klar for en ridetur?
Skal vi hjem til deg?
Har du sett Ed Miller i det siste?
Ingen har det.
Han må ha dratt til California.
Jeg vil gjerne vite hvor vi skal.
Ville du ikke ta denne veien hvis du skulle besøke Jim Cummins?
Jeg ville vel det.
Hei.
Er dere venner av min far?
Vi er venner av Jim Cummins.
Vel, han har vært borte siden august.
Og fortalte ikke hvor han skulle.
- Jeg er Matt Collins. - Albert Ford.
Hyggelig å se deg.
- Dick Turpin. - Hyggelig å treffe deg.
- Jeg vet ikke hvor han er! La meg gå! - Hold kjeft...!
- Hold kjeften. - Jeg vet ikke hvor han er!
- Inn med deg! - Jeg vet ikke!
- Hold kjeft! - Jeg vet ikke hvor han er!
- Jeg vet ikke! - Hold kjeft.
Herregud, han er bare en guttunge.
Han vet hvor hans onkel Jim er og da blir han gammel nok.
- Kanskje han ikke vet det. - Han vet det!
Du må spørre og spørre. Av og til husker ikke en unge så mye først.
Men så husker han det.
Herregud, nå river jeg det av.
Bare litt til, så løsner det. Jeg kan rive det av som en side i en bok.
Herregud, han kan ikke engang snakke.
Hvor er Jim...?
Hvor er Jim...!
Kutt ut!
Din jævel! Jeg vet ikke hvor han er!
Du tror meg ikke! Du ga meg ikke sjanse til å snakke!
Du holdt for munnen min!
Jeg vet ikke hvor Jim er eller når han kommer! Så la meg være!
Slipp meg, din jævel!
Jeg er utslitt.
Jeg kan ikke... å se...
Det går rundt for meg.
Ting som dette får meg til å føle meg skitten.
Går det bra med deg, Jesse?
Jesse var syk-
- med snue og lungeproblemer.
Han hadde mørke ringer under øynene av søvnløshet.
Han leste spådommer i kyllinginnvoller-
- og i baller av kattehår.
Og varslene viste ulykke og det gjorde ham deprimert.
Hvorfor må hun gjøre alt husarbeidet?
Charley og Bob betaler Martha mer så de kan slippe.
Det er allikevel ikke rettferdig.
Martha.
Se hva katta har slept inn.
Kommer du fra Kentucky?
Hvorfor har du hodet i et hull, Martha?
Wood og Dick skjøt på hverandre for noen måneder siden.
Sett lokket på kjelen, Ida.
Og hva var det du og Dick kranglet om?
Vel, han la an på min fars kone-
- mens en kotelett ble svidd på panna, så jeg skjøt på ham.
Ida! Stikk ikke tommelen i melka.
Sjikanen og flørtingen hans-
- har skapt så mye ondskap.
Han er en gul slange i gresset og er ikke til å stole på, Martha.
Dick fortalte meg en helt annen versjon av den krangelen.
Wood Hite er nedenunder.
Mener du at han er her?
Ja, han kom sent i går kveld.
- Hei, ta det med ro! - Rolig, frokosten er nesten ferdig.
Han puster fremdeles.
Men jeg tror han er ferdig.
Kanskje dere alle burde komme og ønske ham lykke til på reisen.
Wood?
Du var en bra mann, Wood.
Jeg håper du ikke har det så vondt, Wood.
Jeg burde gi deg noe å drikke, men du tåler det vel ikke.
Lille Ida vil savne deg.
Resten av familien også.
Vel, en ting er klart. Vi kan ikke ta ham inn til Richmond.
Hvorfor ikke?
Vel, for det første vil sheriffen sette Bob i fengsel.
Og to, Jesse vil finne ut at hans fetter Wood ble skutt i vårt hus-
- og det vil bli slutten for oss alle.
"Og med ett nådeløst, voldsomt støt kom han-
- inn med alt, og luktet-
- blodet av min møydom-
- langt inn i kroppen min."
Han er ikke forsvunnet, hvis det er det du håper.
Hvilket kapittel leser du?
Hun har møtt en algerisk sjørøver i Gibraltar.
Er helt i spinn.
Hvordan går det med beinet?
Smertefullt, Bob. Takk for at du spurte.
Salige er de fattige i ånden-
- for himmelens rike er deres.
Salige er de som sørger, for de skal få trøst.
Salige er de...
Saktmodige.
Salige er de saktmodige.
- Er det ham? - Ja.
Hvorfor er han her? Tror du han vet om Wood?
Jeg vet ikke, Bob. Han går ikke glipp av mye.
- Hva sier jeg om deg hvis han spør? - Si at jeg er i K.C. Med Mattie.
Han var på bøffeljakt. Han var begeistret for å møte meg.
Ja, over i Europa er det bare to amerikanere de kjenner-
- Mark Twain og Jesse James.
Jøss, det er guttungen. Står til?
Jeg tar aldri av meg revolverbeltene.
Lurt av deg.
Vel, Charley, har du skadet beinet ditt?
Ja, jeg skled ned fra taket-
- og falt ned i en snøhaug som en idiot.
Et øyeblikk skrek jeg: "Ptro, Nelly!" I neste sekund var jeg begravd i snø.
Vel, og hva fikk deg til å klatre opp på taket i desember?
Det var en k... hva sier jeg? Det var en katt.
Det var en katt på taket og jeg klatret etter den.
Det var en hylende hannkatt og så gled jeg.
Jeg trodde at klumpfoten din kanskje hadde vokst.
Å, ja.
Dick dro til Kansas City for å være hos sin kone. Han var her en stund.
Her er en søt historie, Jess.
Bobby var 11 eller 12 år-
- og du var den han beundret mest. Han kunne ikke få nok.
Det var "Jesse ditt" og "Jesse datt" fra sol gikk opp til sol gikk ned.
- Fascinerende. - Nei, det er mer. Dette er søtt.
Vi spiser kvelds og Bob spør: " Vet dere hvilket skonummer Jesse bruker?
- Charley, Jesse vil ikke høre dette. - La meg fortelle det.
Bob sier: " Vet dere hvilket skonummer Jesse bruker?"
Han sier: " Seks og en halv. Er det en stor nok støvel for en på 1.72?"
Jeg bestemte meg for å tøyse litt med ham, siden han var min lillebror.
Så jeg sa: " Det er fordi han ikke har tær."
Det er en dum historie.
"Han hang i en takrenne og en flyvefisk bet av ham tærne."
Bob slet for å forestille seg det.
Det ville vært en god vits. Hvis den var morsom.
Er ikke det en søt historie, Jess?
Fortell meg mer, Bob.
Jeg har en.
Denne er like god som den om din...
La Bob fortelle den.
Greit.
Jeg vet ikke hva dere snakker om.
Om hvordan du og Jesse har så mye til felles.
Kom igjen, Bob.
Ja, kom igjen, Bob.
Fortell oss en historie.
Nei.
Underhold Jesse. Han er her.
Kom igjen.
Vel, hvis du unnskylder at jeg sier det, så er det-
- interessant at vi på mange måter overlapper og så videre.
Vi kan begynne med våre fedre.
Din far var pastor i New Hope baptistkirke.
Og min far var pastor i kirken i Excelsior Springs.
Du er den yngste av tre James-brødre, jeg den yngste av fem Ford-brødre.
Mellom Charley og meg, er bror Wilbur, med seks bokstaver i navnet.
Og mellom Frank og deg, er bror Robert, også med seks bokstaver.
Og mitt fornavn er Robert.
Du har blå øyne. Jeg har blå øyne.
Du er 1.72 høy. Jeg er 1.72.
Jeg må ha hatt en liste så lang som nattskjorta di da jeg var 12, men-
- men jeg har vel mistet litt nysgjerrighet gjennom årene.
Jøss, hva han kan.
Har jeg fortalt dere om kjeltringen George Shepherd?
Shepherd var en av Quantrills menn. Han fortalte en historie lik Bobs.
Sa vi hadde så mye til felles, så han kunne bli med i gjengen.
Hvordan kunne jeg vite at han bar nag til meg?
Hvordan kunne jeg vite at han løy for å tekkes meg?
Jeg sa: " Kom om bord, George. Glad for å ha deg."
George trodde han var smart, men det var han ikke.
En morgen da George red inn i leiren-
- åpnet cirka 20 pistoler ild mot ham.
George hadde bare ett øye. Du må ha to hvis du vil ta Jesse.
Du burde ikke tenke på meg som på George Shepherd.
Du minte meg om ham.
Vel, det er ikke særlig smigrende.
Det var god mat, Martha.
Vel, jeg er glad du likte den.
Hvorfor bar George nag til deg?
Jeg sa, hvorfor bar George nag mot deg?
Vel, George hadde en nevø han ville at jeg skulle beskytte under krigen.
Nevøen hadde 5000 dollar på seg.
Så ender det med at han blir drept og noen tar pengene.
Og når George er i fengsel, hvisker noen til ham:
"Det var Jesse James som skar strupen over på gutten."
Det var vel bare sladder, hva?
Bob er eksperten. La oss spørre ham.
Å, jeg har gjort ham irritert.
Jeg er ikke irritert. Jeg har bare vært gjennom dette før.
De fleste gjør narr av meg. De slutter aldri.
Noen blir veldig frekk der borte.
Kvinne, hold kjeft for en gangs skyld.
Vent.
Du må ikke gå på rommet ditt og furte uten å vite hvorfor jeg kom.
Kom du for å si at du er lei for at du ga vår fetter Albert juling?
Jeg kom-
- for å spørre om en av dere to Ford-brødrene-
- ville ri sammen med meg på en reise eller to.
Vi er vel enige om at det må bli Charley.
Du har oppført deg litt hissig.
Har du sett Wood Hite i det siste?
Nei. Ikke i det hele tatt.
Jeg sverger på at det var ekornkjøtt i den stuingen.
- Er du fortsatt dårlig av den? - Ja.
- Er du Charles Ford? - Ja, ma'am. Du har sett meg før.
Jeg har fått et brev fra George Hite. Han har ikke sett snurten av ham.
Og du sier at du ikke har sett Wood?
Nei, jeg aner ikke hvor han kan være.
Ja?
Er du utsovet?
Jeg kunne trenge et par timer til hvis det går greit.
Jaså?
Jeg har diskutert med meg selv om jeg bør fortelle deg dette.
Vel, min gode side vant og-
- jeg skal være åpen og ærlig.
Ja, men jeg er litt i ørska nå.
Jeg kunne trenge-
- litt mer søvn.
Du vet at jeg dro til Kentucky?
Ja.
Jeg kom tilbake gjennom Saline County og...
Jeg tenkte:
"Hvorfor stikker jeg ikke innom Ed Miller?"
Så jeg gjorde det.
Vel, jeg var ikke helt fornøyd.
Ed var anspent og nervøs.
Jeg kunne se at han løy.
Så jeg sa til meg selv, "Nok er nok."
Og jeg sa til Ed, " Kom igjen, Ed.
La oss ri en tur."
Skjønner du hva jeg sier?
Å ri en tur er å...
Å ri en tur er å gi ham det han fortjener.
Akkurat.
Så...
Ed og Jesse.
De krangler på veien.
Teller du noen gang stjerner?
Jeg får aldri samme antall. De skifter hele tiden.
Jeg vet ikke engang hva en stjerne er.
Vel, kroppen din vet det.
Det er hjernen som har glemt det.
Vent, vent.
Bare ri videre, partner. Jeg kommer etter.
Det er OK.
Det går bra, jenta mi.
Og da tiden var inne-
- skjøt Jesse ham til døde.
Jesse gjorde det.
Du har forstått det.
Du.
Så, du skjønner-
- din fetter slapp lettvint unna. Jeg lekte bare med Albert.
Ja, jeg har fått ham til å skrike et par ganger selv.
Jeg er bare ikke så grundig som deg.
Har du en historie å fortelle meg nå?
Jeg skjønner ikke hva du mener.
Det virker på meg som om du har noe å tilstå-
- og det ville være riktig-
- at du spytter det ut nå.
Jeg kan ikke tenke på noe.
Om Wood Hite. For eksempel.
Jeg har sagt om og om igjen at jeg ikke aner hvor han er.
Jeg forandrer ikke den historien for å ha noe å spytte ut.
- Hvorfor var broren din så nervøs? - Hvem av dem?
Bob.
Han er bare slik. Nervøs.
Skjønner du?
Sov videre nå.
Men nå har du gjort meg urolig.
Ja, det er ikke fred å få når gamle Jesse er der.
Du bør synes synd på kona mi.
Ed Miller var en god venn av meg.
Han presenterte meg for deg i det pokerspillet.
Vil du vite sannheten, så er jeg litt sinna på deg.
Du burde synes synd på meg også.
POLITISTASJON
Som bevis på sin forbindelse med James-gjengen-
- fortalte Bob myndighetene at Dick Liddil bodde på den leide gården-
- mens beinet hans ble friskt.
Og så laget han et kart over Harbisoneiendommen-
- uten å ta med bekken hvor restene av Wood Hite nå gikk i oppløsning.
Gutter, dere er omringet!
Kom fredelig ut, så blir ingen skutt!
Ikke skyt!
Kom ut og vis deg!
Hallo.
Vi har ham.
Gi meg den Colten, gutt.
Andrew James Liddil, jeg har en arrestordre på deg...
Det var snøstorm i Missouri søndagen den 19. februar-
- og forretningene holdt stengt i mer enn to dager.
- Gå, gå. - Er avisene her?
- Han ville vite om avisene er her. - Jeg gir pokker i hva han vil.
Det hindret ikke Robert Ford i å presentere seg for-
- guvernør Crittenden på Craig Rifles ' ball på onsdag.
Det er et privilegium ved denne strålende anledning-
- offentlig å anerkjenne den intelligente og effektive assistanse-
- som kaptein Henry Craig har ytt staten Missouri og meg selv-
- i våre felles bestrebelser for å kvitte Jackson County-
- med James-banden.
Oppgaven kaptein Craig har tatt på seg-
- vil kreve mot, ekstrem dristighet-
- og et ufeilbarlig valg av metoder.
Vel, min kone har gitt meg tegn om at nok er nok.
Men før jeg setter meg-
- vil jeg be dere bli med meg på en skål-
- for en stor sønn av staten Missouri-
- min venn, Henry Craig.
Skål, skål.
Hvem er det?
Kom dere unna.
Du lager mer trøbbel enn du er verd, Bob.
- Jeg skulle bare si hallo. - Nei, det skulle du ikke, Bob.
Det er ikke derfor du er her. Du tror dette er din balldebut.
Du tror du er ballets dronning.
Kom deg nå ovenpå og prøv å holde identiteten din hemmelig, din tosk.
Guvernøren snakker nok med deg når tiden er inne.
Bob ble senere kryss- forhørt gjentatte ganger-
- om detaljene i avtalen han hadde gjort med myndighetene.
Men han husket aldri det samme.
Min kone sover i det andre rommet, så la oss snakke lavt.
Så, du er Dick Little.
Liddil.
Hva sa du?
- Jeg staver det med to D'er. - Han har tilstått alt, guvernør.
Avisene har ikke fått tak i det ennå.
Og du har garantert ham en betinget benådning-
- og amnesti for alle ranene han har begått.
Er du Robert Ford?
Hvor gammel er du?
20.
Overga du deg også til sheriff Timberlake?
Nei, guvernør. Hans bror, Charley Ford, han er med i James-gjengen.
Men vesle Bob her, vi har ingenting på Bob.
Han er her bare som-
- privatdetektiv.
Jesse James sendte meg et telegram hvor han sa-
- han skulle drepe meg om han måtte vrake et tog for å gjøre det.
Når han får tak i meg, skal han skjære ut hjertet mitt-
- og spise det i strimler som bacon.
Jeg skal vrake hans tog først.
Unnskyld, Deres Eksellense. Jeg tenkte på noe annet.
Jesse James er bare en lovløs-
- som har fått sitt ry ved å stjele det han ville ha-
- og å drepe alle som sto i veien for ham.
Noen idioter sier han hevner seg på republikanere og unionister-
- for den uretten hans familie led under krigen.
Men ofrene hans er knapt utvalgt på grunn av sitt politiske syn.
Jeg sier at hans synder snart vil innhente ham.
Jeg sier at begeret hans er fullt.
Jeg sier at Jesse James er et desperat tilfelle-
- som kanskje krever en desperat kur.
Dere har rett mann til jobben.
Kom igjen, kom igjen nå.
Har du noen gang tenkt på å begå selvmord?
Nei. Det har alltid vært noe annet jeg ville gjøre.
Eller situasjonen snudde seg, jeg så problemene fra en annen vinkel.
Du vet hva som kan skje. Det virket aldri som det riktige å gjøre.
Jeg skal si deg en ting som er sikkert:
Du vil ikke ha noe imot å dø når du har fått et glimt av den andre siden.
Du vil ikke ønske deg tilbake til kroppen din-
- mer enn du vil tørke opp ditt eget spy.
Hei, siden vi planlegger å rane banker-
- lurte jeg på om vi burde ha en mann til på laget-
- og se om vi kan komme fra den neste jobben i live?
Bob vil gjerne ri med oss neste gang vi tar en sparebank eller...
En sparebank eller...
Et tog.
Bob er bare en guttunge å se på.
Men han har omkring to tonn sand i seg.
Og han vil stå med en skyter når det er nødvendig.
Og så er han smart. Han er så slu som man kan bli.
Du glemmer at jeg allerede har truffet ham.
Vel, han har høye tanker om deg.
Hele Amerika har høye tanker om meg.
Men du har ikke to millioner å ta av når du trenger en tredje mann.
Jeg skjønner at du prøver å mase deg til dette.
Ja, det er hensikten.
Ran ble planlagt, men aldri utført i Nebraska, Colorado og Missouri.
Imens fikk Henry Craig-
- Robert Ford til å dra tilbake til Elias ' butikk i Richmond-
- for å vente på instrukser fra sheriff James Timberlake.
Greit, tre bokser... fersken.
To bokser...
To bokser erter.
En flaske-
- Marys Morgentonic og en halv...
En halv sekk mel.
Tilbake om et øyeblikk.
Jeg har ikke sett snurten av ham.
Vel, vet du hvor han bor?
Nei.
Nei?
Vel, jeg vet ikke hvordan han gjør det-
- men han vet alltid hva som foregår.
Han får vite at jeg har vært her med deg. Det kan du ta for gitt.
Og han vil drepe deg hvis han får mulighet til det.
Er du villig til å risikere det?
Ja.
Jeg har vært et null i hele mitt liv.
Jeg var guttungen.
Det var meg de ga løfter som aldri ble holdt.
Og så lenge jeg kan huske har Jesse James vært stor som et tre.
Jeg er forberedt på dette, Jim.
Og jeg skal fullføre det.
Jeg vet at jeg ikke får denne sjansen igjen og jeg skal ikke ødelegge den.
Vel-
- vent på sjansen din.
Bli ikke alene med ham og la ham ikke-
- komme bak deg.
Du er utvalgt.
Hva mener du?
Din bror sa at du kanskje ville bli med oss.
Men kanskje du liker denne butikken mer enn du sa.
- Så, du har savnet meg? - Å, ja.
Jeg har grått meg i søvn hver natt.
La ham ikke se oss så mye som blunke til hverandre.
Han er mistenksom som en prærieulv og han stoler overhodet ikke på deg.
Vel, da er vi vel...
Han har allerede kverket Ed Miller. Han nevnte det bare som en bagatell.
STENGT
Hvis vi er alene i mer et minutt, vil jeg gjerne snakke mer med deg.
De ga meg ti dager.
Til hva?
Til å arrestere ham.
Du og jeg, hva?
Det vil skje, Charley. Det vil bare skje.
Så det kan like godt gjøre oss rike.
- Bob, han er vår venn. - Han myrdet Ed Miller.
Og han vil myrde Liddil og Cummins hvis han får en sjanse.
Det virker som om Jesse rir fra mann til mann og sier adjø til gjengen.
Så ditt vennskap kan få deg i graven.
Jeg skal tenke på det, Bob. Jeg kan ikke gå lenger nå.
Vel, du ombestemmer deg nok.
Du tror at alt er oppspinn, ikke sant?
Du tror at alt er myter og avishistorier.
Han er bare et menneske.
Fra nå av går dere ingen steder uten meg.
Fra nå av ber dere om tillatelse! Fra nå av ber dere om å få gå!
Charley, du tar med deg hestene rundt låven. Bob, du går inn.
Hei, Mary.
Se på denne råtne pastinakken jeg fant i komposthaugen.
Du sa aldri at Bob skulle komme hit.
Kanskje han ville at det skulle være en hyggelig overraskelse.
Vi har to fettere her nå.
Slik skal vi gjøre det:
Vi drar neste mandag ettermiddag og rir ned til Platte City.
Hvor langt er det fra Kansas City?
Platte City er 30 miles sørover.
Du, jeg og Charley overnatter i skogen-
- og slår til mot Wells Bank litt før retten blir hevet.
Og når blir det?
Vel, det trenger du ikke vite.
Du vet, jeg har det veldig greit med din bror.
Han er stygg som juling, han lukter som et stinkdyr-
- og han er så uvitende at han ikke kunne slå spiker ned i snøen-
- men han er grei å ha med seg.
Jeg kan ikke si det samme om deg, Bob.
Vel, jeg er lei for at du sier det.
Du vet hvordan det er med kjæresten din i måneskinn-
- og du vet at hun vil bli kysset, selv om hun ikke sier det?
Ja.
Vel, du gir meg tegn som uroer sjelen min-
- og får meg til å lure på om du har forandret mening om meg.
Hva vil du at jeg skal gjøre? Sverge troskap ved Bibelen?
Krangler dere?
Jeg var i ferd med å bli sint.
Kom nærmere, gutt.
Kom igjen.
Charley, du blir hos dyrene.
Jeg og guttungen-
- går inn i banken litt før tolv.
Bob får kassereren vekk-
- fra hagla som ligger under disken.
Og jeg sniker meg opp bak kassereren-
- og brekker hodet hans bakover sånn. Og så sier jeg:
"Hvorfor puster en noksagt som du, mens mange av mine ligger i kister?"
Jeg sier: " Hvordan ble du 20 år uten å blø deg i hjel?"
Liker jeg ikke holdningen hans, skjærer jeg noksagten så dypt-
- at han spreller som en fisk på gulvet.
Herregud, hva var det?
Jøss, jeg kunne høre knirkingen-
- fra din lille motor som lurte: " Jøss, hva nå?
Hva skjer med meg?"
Du var flott å se på, Bob. Du var hvit som spytt i en maisåker.
Du lurte ham. Det skremte ham.
Vil du vite hvordan det føltes? Ubehagelig. Jeg anbefaler det ikke.
Gamle Charley så skremt ut!
Jeg var det.
"Dette var helt uventet," tenkte gamle Charley. "Det ødela dagen min."
Helvete.
Jesse sov sammen med Bob på barneværelset den natten.
Og Bob holdt seg våken.
Han kunne se at det lå en pistol på nattbordet.
Han kunne forestille seg den kalde nikkelen i neven-
- vekten på en kilo utstrakt og innsiktet.
Jeg må på do.
Det tror du, men det må du ikke.
Vent til vi har bedt bordbønn.
- Takk, mamma. - Takk, Zee. Det ser godt ut.
Takk, Zee.
Vel, smaker dette godt eller holder det bare?
Den kvinnens matlaging har alltid vært en skandale.
Når du skjærer i kjøttet hennes så skjelver bordet.
Vil du ha et rundstykke? Ta litt smør på det. Kom igjen.
Å, pokker.
Og slik fortsatte det, Jesse var kavaler-
- lystig, impulsiv-
- og uforutsigbar.
Han kamuflerte sine depresjoner-
- med maskerader av ekstrem hjertelighet, høflighet-
- og godvilje mot andre.
Men selv når han spøkte, eller kilte sin sønn mellom ribbeina-
- så Jesse på Bob med melankolske øyene-
- som om de to hadde en intim kommunikasjon sammen.
Bob var sikker på at mannen hadde avslørt ham-
- hadde sett hans grunner for å bli med-
- og kunne forutse Bobs trekk og hensikter-
- og spilte uskyldig for å lulle Bob inn i dum ro og feilberegninger.
Hvor lenge har du gransket meg?
Du kommer til å knuse mange hjerter.
Hva mener du?
Det er en gave.
Den er tung.
Vel, skal du se inni?
Det er jo 1. april.
Det er ingen spøk.
Jøss, så lekker.
- Se så flott den nikkelen skinner! - Det er mer enn jeg kunne håpe på.
Den gamle Colten din kunne eksplodere-
- neste gang du trykker på avtrekkeren.
Vel, der har du kanskje rett.
Tom, middagen er klar.
Kommer, kjære!
Jeg er kanskje for glad til å spise.
Vet du hva John Newman Edwards en gang skrev om meg?
At jeg ikke stolte på to menn av ti tusen-
- og selv dem var jeg forsiktig med. Myndighetene har slitt meg ut.
Det koster meg mye å si det:
Jeg har følt meg trengt opp i et hjørne i det siste.
Og jeg vil bli glad om du tar den revolveren som en unnskyldning.
Gudene vet at jeg ville hatt det verre i din stilling.
Vel, jeg har ikke oppført meg som jeg burde.
Jeg kjenner ikke meg selv igjen når jeg blir sint.
Jeg drar på reiser ut av kroppen min-
- og ser på de røde hendene og det ondskapsfulle fjeset mitt.
Og jeg lurer på hva som har gått så galt.
Jeg er blitt et problem for meg selv.
Vel...
Det er best jeg vasker hendene når middagen er på bordet.
Ja.
Dagen før han døde var palmesøndag.
Og Mr. Og Mrs. Thomas Howard og deres to barn-
- og deres fetter Charles Johnson-
- gikk til Presbyterianerkirken for å være til stede ved gudstjenesten.
Bob ble i huset-
- og snek seg fra rom til rom.
Han gikk inn i hovedsoverommet-
- og undersøkte klærne på kleshengerne og krokene.
Han drakk av vannglasset på kommoden.
Han luktet på talkumet og liljene på Jesses pute.
Han strøk fingrene over ribbeina sine-
- for å forestille seg arrene hvor Jesse ble skutt to ganger.
Han lot som om han hadde en langfinger som manglet to ledd.
Han forestilte seg selv som 34 år.
Han forestilte seg selv i en kiste.
Han tenkte på sine muligheter og alt som kunne bli oppfylt.
Han dreper oss ikke.
Å, jo da.
Vel, jeg skal holde meg våken.
Du innbiller deg ting.
Det blir ikke noe Platte City.
Jesse driver bare med oss.
Sov nå, Charley.
3. april, 1882.
God morgen!
Charley.
Bob, hvor mye vil du ha å spise?
Jeg føler meg litt dårlig.
Hvorfor ser du så interessert ut?
Tror du det er lurt å gå ut sånn, så alle kan se pistolene dine?
Kom igjen, la oss se hva mamma gjør.
Timmy, kan du åpne døra?
- Du har mistet skoen, vennen. - Ja.
Det blir et problem. De selger dem ikke enkeltvis.
Hun har mistet skoen sin, mamma.
Legg den bort for pappa.
MANDAG 3. APRIL 1882, DICK LIDDILS ARRESTASJON OG TILSTÅELSE
Det skal bare være på toppen av maten.
Ja, jeg vet det...
Bob, alt blir kaldt!
- Hvor er Mary? - Hun er utenfor, kjære.
Mary?
Hva tror du foregår i skallen hans?
Ingenting.
Jeg snakket om hans hode, ikke ditt.
Å, ja.
Å, jeg skjønner.
Vel, hei der!
"Dick Liddils arrestasjon og tilståelse."
Du sier ikke det.
Det er meget merkelig.
Det står her at Dick overga seg for tre uker siden.
Du må ha vært like i nærheten.
Vel, de har tydeligvis holdt det hemmelig.
Kommer jeg snart til Kansas City, skal jeg spørre noen.
Er dere klare?
Jeg er det, ved middagstid.
"Det er et skip. Hun seiler på havet.
Lastet så dypt som hun kan bli-
- men ikke så dypt som min kjærlighet.
Jeg vet ikke om jeg synker eller flyter. "
Vannet er vidt.
Jeg kan ikke krysse det.
Og jeg har ikke vinger å fly med.
Gi meg en båt som kan bære to.
Vi skal begge ro, min kjære og jeg.
For kjærlighet er søt og kjærlighet er god.
Den søteste blomst når den er ny.
Men kjærlighet blir gammel og vokser seg kald.
Og blekner hen i morgengryet.
Det er et skip. Hun seiler på havet.
Jeg får vel ta av meg pistolene, så naboene ikke får se dem.
Ser ikke det bildet støvete ut?
Hva har du gjort?
Jesse.
Jesse?
Jesse? Jesse?
Nei!
Å, kom tilbake. Kom tilbake.
Å, Jesse! Nei!
Bob. Har du gjort dette?
Jeg sverger ved Gud at jeg ikke gjorde det.
Det var et uhell, Zee.
Kom igjen.
Pistolen gikk av ved et uhell.
DET AMERIKANSKE TELEGRAFKOMPANI
- Sett mitt navn der også. - Men hva gjorde du? Jeg skjøt ham.
Jeg har drept Jesse James. Bob Ford.
Kanskje du vil beholde det.
Mange takk, alle sammen.
Kopiene ble solgt for to dollar stykket-
- og ble modeller for litografi- forsidene på en rekke magasiner.
Snart valfartet tusener av fremmede til huset-
- eller betraktet med respekt liket i Seidenfadens kjølerom.
Mannen som bød $ 30000 for liket av president Garfields morder-
- sendte et telegram til bymarshal Enos Craig og bød $ 50000-
- for liket av Jesse Woodson James-
- så han kunne reise rundt i landet med det-
- eller i det minste selge det til P. T. Barnums store show.
Enda et foto ble tatt av den kjente amerikanske banditten-
- der han lå på sitt leie av is.
Og det var dette som kunne kjøpes i butikker og apoteker-
- for å bli sett stereoskopisk sammen med Sfinxen-
- eller Taj Mahal og katakombene i Roma.
NEW YORK CITY ETT ÅR SENERE
Hei, der!
"Dick Liddils arrestasjon og tilståelse."
Jeg syntes du sa at du ikke visste at Dick hadde overgitt seg.
Har han gjort det? Det visste jeg ikke.
Men jeg visste at jeg ikke hadde lurt ham.
Og han visste like godt som meg at jeg aktet å føre ham til rettergang.
Men han ville ikke drepe meg mens hans kone og barn var der.
Så han smilte for å lure meg.
Vel, det er greit, Bob.
Det var kjent at Bob hadde et visst skuespillertalent-
- og Charley ikke det grann.
Det bildet er veldig støvete.
Det ble bare forventet av Charley at han ikke skulle snuble og mumle-
- og vente med å spy til han kom ut på gata.
Og det var slik-
- jeg drepte Jesse James.
Innen oktober 1883, kunne flere kjenne igjen Bob Ford-
- enn De Forente Staters president.
Han var like berømt da han var 20 -
- som Jesse var etter 14 år som banditt.
Du får ikke klørne i meg.
Riktig. Sett deg ved siden av vennen din, Jezebel.
Charley ble mer og mer overtroisk-
- og ble mer og mer påvirket av sannsigere-
- som lovet å kurere lidelsene hans med piperøyk og grøtomslag.
Du har vært for mye sammen med sigøynere, Charley.
Faen.
Bildet er veldig støvete.
Noe begynte å forandre seg i Charleys rolle som Jesse.
Gangen hans var mer innøvd.
Stemmen hans var nifst lik mannens.
Hans nye dialog ble mer lik-
- et manus Jesse selv kunne skrevet.
Han begynte å se på sin yngre bror med hat-
- som om han mistenkte at han i framtiden-
- faktisk kunne bli skutt med Robert Fords pistol.
Morder!
Hund!
Kujon!
Vil dere se hvor modig jeg er? Vil dere det?!
Finn det ut! Finn det ut!
Ingen.
Kujon!
Ifølge egne beregninger, hadde Bob drept Jesse James over 800 ganger.
Han trodde at ingen i historien, så ofte eller offentlig-
- hadde rekapitulert en forrædersk handling.
Bob avviste alltid beskyldningene om feighet-
- men det virket som om Charley var enig i dem.
Han snakket om Zee James som visse prester om jomfru Maria-
- og skrev lange sjelfulle brev til henne med bønn om tilgivelse.
Men sendte ingen av dem.
Charley Ford ble alt hans landsmenn-
- ville at en morder av Jesse James skulle være.
Jesse James myrdet mange menn
Han ranet Glendales tog
Og han stjal fra de rike og ga til de små
Han hadde hånd og hjerte og sinn
Vel, Jesse James hadde en kone i sorg
Og tre små tapre barn
Men det feige lille krek som skjøt Mr. Howard
Han la Jesse James i sin grav
Det var Robert Ford, det feige lille krek
Hvordan føler han det nå
For han spiste Jesses brød
Og sov i Jesses seng
Og han la stakkars Jesse i sin grav
Vel, Jesse hadde en kone i sorg
Og tre små tapre barn
Men det feige lille krek som skjøt Mr. Howard
Og han la stakkars Jesse i sin grav
Jeg er Robert Ford.
Det var to barn, ikke tre.
Hei.
Gå hjem nå, gutt, OK?
Kom igjen. Ut herfra. Kom deg ut.
Når han var mest sint tenkte han-
- på å besøke slektningene til Jesse James ' ofre.
Mrs. William Westfall i Plattsburg.
Familien Wymore i Clay County.
Kanskje til og med Mrs. Joseph Heywood i Northfield, Minnesota.
Han ville dra hjem til dem og presentere seg som Robert Ford-
- mannen som drepte Jesse James.
Han tenkte at de ville være takknemlige mot ham.
Det var bare med Dorothy Evans at Bob snakket ærlig-
- og med henne snakket han om ting han ikke visste at han visste.
Han fortalte henne at han ikke husket skytingen og det etterpå.
Han husket at han løftet pistolen som Jesse hadde gitt ham-
- og så var det langfedag-
- og han leste om begravelsen som om den skjedde for lenge siden.
Hvorfor drepte du ham?
Vel, han ville drepe meg.
Så du var redd og det er den eneste grunnen?
Ja.
Og belønningen.
Vil du at vi skal snakke om noe annet?
Vet du hva jeg ventet?
Applaus.
Jeg var bare 20 år da. Jeg skjønte ikke hvordan folk ville ta det.
Jeg ble forbauset over det som skjedde.
De applauderte ikke.
Han skammet seg over skrytet sitt-
- at han lot som om han var modig og hensynsløs.
Han var lei for sin ufølsomhet-
- og sin manglende evne til å uttrykke det han nå følte:
At han virkelig angret på at han drepte Jesse-
- at han savnet ham like mye som andre-
- og ønsket at drapet ikke hadde vært nødvendig.
Selv da han gikk rundt i baren sin-
- visste han at smilene forsvant når han kom forbi.
Han fikk så mange trusselbrev-
- at han kunne lese dem uten noen annen reaksjon enn nysgjerrighet.
Han holdt seg hjemme hele dagen, bladde i kortstokken-
- og så sin skjebne i hver konge og knekt.
Edward O 'Kelly kom opp fra Bachelor klokka ett den 8.
Han hadde ingen plan, ingen strategi.
Ingen avtale med myndighetene. Ikke annet enn en lengsel etter ære.
Og et generelt ønske om hevn mot Robert Ford.
- Hvordan gikk det i går kveld? - Ikke så verst.
Edward O 'Kelly fikk livstidsdom i Colorado for overlagt drap.
Til slutt ble det samlet inn mer enn 7000 underskrifter-
- til en petisjon om at O 'Kelly ble løslatt-
- og i 1902 benådet guvernør James B. Orman mannen.
Du burde ikke bære den slipsnåla, Bob. Opaler fører til ulykke.
Lykken min er ikke bra fra før, Marty. En opal gjør ikke noen forskjell.
Jeg hører deg.
Det ble ingen lovtaler for Bob.
Ingen fotografier av hans lik for salg i butikkene.
Mennesker flokket seg ikke sammen i regnet for å se begravelsen hans.
Ingen biografier ble skrevet om ham.
Ingen barn ble oppkalt etter ham.
Ingen betalte 25 cent for å stå i rommene der han hadde vokst opp.
Hei, Bob!
Hagla gikk av og Ella Mae skrek.
Men Robert Ford lå bare på gulvet og så opp i taket-
- mens lyset forsvant fra øynene hans-
- før han kunne finne de riktige ordene.